- Bunã dimineaþa! - Bunã dimineaþa!
Iatã noua rochie pentru domniºoara Sloper.
Mulþumesc.
Domniºoarã Catherine, a venit rochia cea nouã.
O! Vrei s-o scoþi din cutie, Maria, ºi s-o agãþi?
Da, domniºoarã.
Ei bine, asta-i tot, cred.
- Voi fi la familia Harrison. - Da, doctore.
Poate cã azi nu mã voi duce la cabinet.
- Bunã dimineaþa, Lavinia! - Bunã dimineaþa, Austin!
Catherine a terminat alta?
Da. Ea brodeazã foarte bine.
Sper cã nu va face din asta pasiunea vieþii ei.
Austin, ieri, am trãit o experienþã dintre cele mai interesante.
Am întîlnit douã persoane din Poughkeepsie.
Niºte certificate de naºtere.
Erau membri ai congregaþiei soþului meu,
iar faptul cã am fãcut o vizitã la fratele meu, doctorul Sloper,
în Washington Square nr. 16, i-a impresionat mult.
Asta mi-a fãcut vizita foarte plãcutã.
Lavinia, þi-ar place sã-þi petreci iarna aici?
Iarna? O! Cu plãcere.
Bine. Îmi ziceam cã dacã ai rãmîne, ai putea s-o ajuþi pe Catherine.
S-o ajut? Dar cum?
De exemplu, la serbarea lui Elizabeth, de astã-searã.
Ai putea poate s-o convingi pe Catherine sã stea cu tinerii.
Sã se distreze.
- Desigur, se va distra. - Sper.
2,7 kilograme. Costã 30 de cenþi.
Ai putea sã-i tai capul, te rog?
Da, domniºoarã. Pis, pis!
- Poftim. - Mulþumesc.
Da, doamnã. Peºte proaspãt, peºte proaspãt.
- Bunã dimineaþa, tatã. - Bunã dimineaþa, Catherine.
Am cumpãrat peºte pentru supa care-þi place þie.
Foarte drãguþ din partea ta. Data viitoare, lasã omul sã-l ducã.
- Da, tatã. - Sosesc.
E o dimineaþã minunatã.
De ce n-o inviþi pe mãtuºa Lavinia sau o prietenã la cinã,
ºi poate la unul dintre concertele în aer liber?
Nu pot, tatã. Mi-ar place sã mã ocup de broderie.
Da.
Bine, pe disearã.
Da, tatã. La revedere.
- Catherine? - Intrã, mãtuºã Penniman.
Oh! Trebuie sã te grãbeºti, scumpa mea.
Ai stat mult timp la comitetul spitalului.
- Prea mult timp. - Te-ai desfãºurat?
Unele femei din comitet sînt aºa de proaste cã devin nefolositoare.
Ele considerã cã e proastã creºtere sã te pricepi la bucãtãrie.
Sînt atît de preþioase.
Cînd eram tînãrã, eram mîndre sã fim femei de casã.
Cînd mã gîndesc la mesele pe care le pregãteam
reverendului Penniman, Dumnezeu sã-l aibã-n pazã.
- Atunci m-ai pãcãlit, mãtuºã. - Cum aºa?
M-ai fãcut sã cred cã voi nu trãiaþi decît cu dragoste.
Draga mea, niºte cuvinte de spirit ca acestea
vor capta atenþia tinerilor în aceastã searã.
E o punere în temã foarte frumoasã.
Vreau sã zic,
sã nu rãmîi singurã în seara asta, de acord?
Stai cu noi toþi ºi distreazã-te.
Ai vorbit cu tata.
Da, dragã. Într-un fel, da.
Vezi tu, tatãl tãu crede...
Tatãlui meu i-ar place sã fiu mai înfiptã ºi sã particip la discuþii.
Da.
Nu pot, mãtuºã Lavinia.
Draga mea, poate nu încerci destul.
O, ba da!
Aº face orice ca sã-i fiu pe plac.
Asta conteazã cel mai mult pentru mine.
Ma-m aºezat aici în camera mea ca sã-mi notez lucrurile ce-ar trebui sã le zic
ºi cum sã le spun.
Dar cînd sînt cu alþii,
s-ar zice cã nimeni nu vrea sã mã asculte.
Catherine, dacã stai lîngã mine astã-searã,
vei vedea cã nu este întotdeauna foarte important ceea ce spun.
Dar asta nu mã împiedicã sã vorbesc.
Da, mãtuºã.
Mã voi termina de îmbrãcat ºi ne vedem jos.
- Tatã? - Intrã, Catherine.
Bunã seara, tatã. Te deranjez?
Tu nu eºti o fatã care sã deranjeze, draga mea.
Îþi place rochia mea?
Se poate ca aceastã persoanã încîntãtoare sã fie fiica mea?
Tu eºti splendidã, orbitoare.
S-ar crede cã tu cîºtigi 80000 de dolari pe an.
- Îmi ziceam cã þi-ar place culoarea. - Da.
- E roºu de cireaºã. - Într-adevãr.
Cred cã mama purta aceastã culoare.
În pãr, Austin.
Da.
Dar Catherine, mama ta avea pãrul blond.
El domina culoarea.
Ei bine, trebuie sã mã îmbrac.
Voi încerca sã nu vã fac sã mã aºteptaþi.
O! Trebuie sã împachetez cupele de argint pentru punch pentru mãtuºa Elizabeth.
Austin, crezi cã e bine
sã merg la petrecerea lui Elizabeth?
Bineînþeles. De ce nu?
În plus, sînt tot în doliu.
ªtiu cã-þi vei afiºa tristeþea cu acelaºi curaj,
aºa cum eºti tu.
Aºa e.
Mai mult, sînt atît de mîhnitã acolo unde merg.
Eºti minunatã.
- Mãtuºa Penniman a fãcut o cucerire. - Da.
Te distrezi bine, Catherine?
Superb, mãtuºã Elizabeth.
La fel ºi Jefferson.
Austin, cine este bolnav, cine a murit?
Pe cine ai mai operat în ultima vreme?
Vãd eºti bine dispus.
Cînd suferi de gutã, eºti mai reþinut.
Vei urca sã faci anunþul?
- Da, draga mea. - Hai, du-te!
Da, da.
Dacã n-o face acum, va fi prea bãut.
Dragi vecini, dragi prieteni,
în curînd voi încredinþa cea mai încîntãtoare,
cea mai frumoasã dintre fete,
o foarte scumpã fiicã,
unui tînãr minunat,
Arthur Townsend.
Sînt un tatã totoadatã trist ºi foarte norocos.
Mi-ar place sã ridicaþi paharul pentru pierderea mea
ºi pentru cîºtigul meu.
Pentru fericita pereche.
O, mamã.
Nu pari prea fericitã. Voi fi acasã la toate mesele.
Unchiule Austin.
Vã doresc fericire amîndurora.
Mulþumesc, domnule.
Cathy, nu e minunat?
Vino, Arthur, sã dansãm.
Scuzã-ne.
Quintus, nu dansezi?
Nu, doamnã.
Þi-o mai aminteºti pe Catherine Sloper, nepoata mea?
Da.
Vrei sã-mi faci onoarea, Catherine?
Mulþumesc, Quintus.
Scuzã-mã, tatã.
Îmi permiþi, Catherine.
Mulþumesc, tatã.
Crezi cã mai e alt Arthur undeva în acest superb oraº?
- Catherine îºi va gãsi un soþ. - Crezi?
Ea are un venit de 30000 de dolari pe an.
Vãd cã te ispiteºte.
Nu vreau sã spun cã e singurul ei merit,
dar tu dai mereu de înþeles cã e o fatã imposibil de luat în cãsãtorie.
Eu o sugerez la fel de politicos ca tine, Liz.
Crezi cã Jefferson a lãsat ceva din coniacul lui franþuzesc?
Sã vedem.
Vrei o cupã de vin roºu?
O! Da, mulþumesc.
Ea a urmat cele mai bune ºcoli din oraº.
A avut cea mai bunã educaþie posibilã. La muzicã ºi dans.
A stat lîngã mine în fiecare searã.
Am încercat sã discut cu ea ºi s-o ajut sã se adapteze social.
Am lãsat-o liberã atît cît puteam.
Vezi rezultatul:
O fiinþã complet mediocrã ºi fãrã apãrare,
fãrã nici o urmã de graþie.
Austin, eºti atît de neîngãduitor. Aºtepþi prea mult de la ea.
Îþi aminteºti de mama ei, Liz?
Mama sa, care era atît de graþioasã ºi de veselã.
E copilul ei.
Niciun copil n-ar putea sã se mãsoare cu imaginea pe care tu o ai despre mama ei.
Prea mult ai idealizat-o pe aceastã sãrmanã pierdutã.
N-ai dreptul sã spui asta.
Numai eu ºtiu ce am pierdut cînd a murit ea
ºi ce am dobîndit în schimb.
Catherine, ce faci aici?
Îl aºtept pe Quintus Seabury. Trebuie sã-mi aducã o cupã.
Nu-l aºtepta aici. Lasã-l sã te caute.
Dansul era singurul subiect de dezacord
între reverend ºi mine.
Crezi cã þine aproape astã-searã?
Depinde unde este.
Bunã seara, doamnã Penniman.
O! Bunã seara, bunã seara!
Catherine, îmi dai voie sã þi-l prezint pe domnul Morris Townsend?
Încîntat, domniºoarã Sloper.
Domnul Townsend este vãrul lui Arthur ºi tocmai a sosit din Europa.
Încîntatã.
Vreþi sã dansaþi, domniºoarã Sloper?
Cred cã-i rãmîne un vals.
Scuzã-mã, dragã, iatã-l pe domnul Abeel.
- Pot? - Da.
Al cîtelea va fi ãsta?
O!
- Al cincelea? - A cincelea? Mulþumesc.
Morris, cu doi.
Domniºoarã, consider aceasta ca o mare onoare.
Vedeþi, ºi eu sînt dificilã.
Dansezi
Catherine Sloper.
Catherine Sloper. Catherine Sloper.
N-avem nevoie sã-l aºteptãm pe al cincelea.
- Nu? - Nu.
Domniºoarã Sloper, trebuie sã facem un tîrg.
Nu te voi cãlca dacã nu mã calci.
Oh! Sînt atît de neîndemînaticã.
Nu, e din cauzã cã port ghetele lui Arthur,
iar el este un dansator foarte prost.
Acum.
Un, doi, trei, gata.
- Nu-þi privi picioarele. - Atunci unde?
Uitã-te la mine.
Nu.
Foarte bine.
Iar cînd eram mici, Arthur era poreclit Cap de cocor.
Ne aºezãm?
Cît timp am fost în Europa,
el a devenit un tînãr om de afaceri promiþãtor.
Iar acum, domniºoarã Sloper, cred cã e rîndul tãu sã vorbeºti.
Veþi rãmîne la New York acum, domnule Townsend?
Ce întrebare drãguþã.
Nu sînt chiar sigur ce voi face.
Dar acum, am hotãrît.
Da, voi rãmîne la New York acum.
Þi-e cald? Mã duc imediat sã aduc o cupã cu vin.
O! Nu.
Eºti membrã a Ligii antialcoolice?
- Da, cred cã da. - Oh!
Ei bine, eu nu. Scuzã-mã un moment.
O! Domnule Abeel, nu mai pot.
Trebuie sã mã odihnesc.
Catherine, draga mea, bãtrîna ta mãtuºã este epuizatã.
Terminã pentru mine aceastã polcã minunatã. Domnul Abeel este un dansator desãvîrºit.
- Eu... - Ar fi o plãcere, domniºoarã Sloper.
Domnule Townsend, o cauþi pe nepoata mea?
Da, trebuie sã fi fost acaparatã de altcineva.
Vreþi sã mã consolaþi?
Va reveni într-un moment.
Este a ºaselea dans din suitã. Nu poate sã continue.
Pot sã dansez mai mult decît toþi aceºti tineri nepricepuþi.
Lavinia?
Îmi dai voie sã þi-l prezint pe domnul Morris Townsend?
Domnule Townsend, fratele meu, doctorul Sloper.
Eram nerãbdãtor sã vã întîlnesc. Sînt onorat.
Mulþumesc.
Te-ai distrat bine?
Am petrecut o searã minunatã.
Ne-a fost greu s-o convingem sã vinã.
Domnii prezenþi trebuie sã vã mulþumeascã.
Geier va fi gata imediat. Vrei sã-i spui lui Catherine?
E cea mai frumoasã parte a seratei.
Aºa e, Austin.
Tu eºti obiºnuitã cu aceste serate vesele de la presbiteriu.
Eu, vai, trebuie sã fiu bunã la toate.
- Noapte bunã, domnule Townsend. - Noapte bunã, domnule.
Catherine, am ºtiri rele. Plecãm.
Da, mãtuºã.
Unde e domnul Abeel?
Îi curge sînge din nas.
O! Dumnezeule!
- Noapte bunã, domnule Townsend. - Noapte bunã, doamnã Penniman.
Mi-ar place sã vã prezint scuzele mele.
Ar trebui s-o faceþi.
Dacã domnul Abeel era sãnãtos, l-aº fi înfruntat cu sabia.
Ei bine, eu...
Trebuie sã mã duc sã-mi iau mantoul.
Tocmai l-am întîlnit pe tatãl dumitale.
Da, am vãzut.
Eu nu am timp de întîlniri.
Programul lui de cabinet este dimineaþa.
Nu vã simþiþi bine?
Sînt sãnãtos tun. Pe dumneata vreau sã te vizitez.
O!
- Bunã dimineaþa, domnule Townsend. - Bunã dimineaþa.
Domniºoara Sloper nu este acasã, domnule.
Ah, nu?
Asta e, domnule Townsend.
- Bunã dimineaþa, doamnã Penniman. - Intrã.
Am venit, cãci domniºoara Sloper mi-a spus ieri
cã va fi acasã în aceastã dimineaþã.
- Chiar e plecatã? - O, da!
Cred cã a ieºit în oraº, pentru cã e a treia
vizitã a dumitale în aceastã sãptãmînã.
Mã întreb de ce.
Eu nu pot sã dezvãlui o confidenþã.
Trebuie s-o întrebi pe ea.
- Cînd? - Ei bine...
- N-ar trebui sã întîrzie. - Mulþumesc, doamnã.
Presbiteriul oferea o mulþime de activitãþi:
Concursuri de ortografie, antrenament la tir...
Iar iarna, baladele
în sanie pe colinele de la Poughkeepsie.
Doamnã Penniman, credeþi cã Catherine...
Vreau sã zic, domniºoara Sloper.
Bãiete, poþi sã fii fãrã griji cu mine.
Da, mulþumesc, dar...
Se va întoarce acasã.
Da, dar cînd?
Îmi aduci aminte de reverendul Penniman.
Aceeaºi nerãbdare, acelaºi temperament plin de pasiune.
Mi-ar fi plãcut sã-l cunosc.
Vorbiþi-mi despre doctor. Ce fel...
- Catherine, tu eºti? - Da, mãtuºã.
Ai un vizitator, domniºoarã.
Bunã ziua.
Acum e o zi bunã pentru mine,
cãci mã temeam cã nu te mai întorci.
N-aveam cum sã nu revin. Locuiesc aici.
ªtiu. De aceea sînt aici.
Domnul Townsend se întreba dacã florile lui au fost livrate în bunã stare.
Da, mulþumesc.
Erau fosrte proaspete. Þi-am scris un bilet în dimineaþa aceasta.
Îl voi citi cu plãcere.
Dar eu nu am trimis florile pentru a mi se mulþumi,
ci pentru ca sã-þi facã plãcere.
Mulþumesc.
Am adus acel cîntec descoperit la Paris despre care îþi vorbisem.
Scuzaþi-mã, doamnã, îl caut deîndatã.
Te voi lãsa singurã cu el.
- Despre ce ce o sã-i vorbesc? - Nu va fi nevoie sã-i vorbeºti.
Scumpa mea copilã, el a venit sã-þi facã curte.
- Mie? - Cu siguranþã nu mie.
Trebuie sã fii foarte amabilã cu el.
Domnule Townsend, mã scuzi.
Am o mulþime de treburi de fãcut.
Sînt sigurã cã vã vom revedea.
Cum doriþi, doamnã.
Catherine, n-ai uitat, pentru astã-searã?
Nu, mãtuºã.
Merge la o altã petrecere dintre cele ce nu se mai sfîrºesc.
- Sînt nefericit sã aud aºa ceva. - Ce?
Eºti atît de cãutatã. Asta mã încurcã ºi mai mult.
Nu mã duc la o petrecere.
Tatãl meu ºi cu mine luãm cina cu domnul ºi doamna Hone, asta-i tot.
Iatã de ce te apreciez. Eºti aºa de cinstitã.
Spune-mi.
În dimineaþa aceasta ai plecat, zicîndu-þi cã poate voi veni aici?
Da.
Nu-þi place sã mã vezi?
Da, îmi face multã plãcere sã te vãd,
dar ai venit atît de des în sãptãmîna aceasta cã eu...
- Eºti plictisitã de mine? - O, nu!
Consideri nepotrivitã purtarea mea?
Nu ºtiu. Sînt foarte uimitã.
Bine. Îmi place asta.
Dacã eºti foarte uimitã, înseamnã cã te gîndeºti la mine.
Acesta e cîntecul?
Da.
Vrei sã-l cînþi pentru mine?
Eu nu cînt.
Pot eu?
Te asigur cã n-o voi deranja.
Mã auzi de acolo?
La cea de-a doua vizitã a mea, chiar ºi dumneata ai putea sã te aºezi aici.
Domnule Townsend, mergi drept la þintã.
ªtii ce vrea sã însemne asta?
Nu.
Plãcerile iubirii
nu þin decît o clipã.
Necazurile iubirii
dureazã toatã viaþa.
Toatã viaþa.
Este un cîntec superb.
Mã gîndesc întruna la dumneata.
Eu nu sînt prea pregãtitã pentru acest gen de discuþie.
Nici eu.
Este problema noastrã. Eu nu sînt prea vorbãreaþã.
Mi se pare cã vorbeºti foarte bine.
Nu cînd ar trebui.
Cu doamna Mme Penniman sau la mine în camerã,
mã gîndesc la cele mai frumoase lucruri de spus.
Înþelegi?
Da.
Dar aici cu dumneata, vorbesc ca o idioatã.
Nu mi se pare.
Nu?
Dacã într-o zi, vei crede cã par preþios sau ipocrit,
vei ºti de ce, da?
Voi încerca.
Ai milã de situaþia în care sînt.
Ce situaþie?
Domniºoarã Sloper, sînt îndrãgostit de dumneata.
A, da?
Catherine, ai o vizitã?
Da, tatã. Am un vizitator.
Bunã ziua, draga mea. Bunã ziua, domnule Townsend.
- Bunã ziua, doctore Sloper. - Vãrul tãu eu cu tine?
- Nu. Sper cã nu vã deranjazã. - Sînt încîntat.
Mi-am permis sã-i fac o vizitã,
- asemenea tatãlui ei. - O! Nu sîntem chiar aºa de deosebiþi.
Mi-ar place un pahar de Xeres ºi niºte biscuiþi.
Domnule Townsend poate þi-ar face plãcere sã mã acompaniezi.
Aº fi onorat.
Foloseºti o excelentã loþiune de pãr.
Am adus-o din Franþa, doctore.
Daþi-mi voie sã v-o ofer.
Mulþumesc. Este foarte drãguþ din partea ta,
dar n-aº putea deloc sã te las sã faci asta.
Ai fost plecatã în dimineaþa asta, draga mea?
Catherine?
O! Da. Am trecut sã-l vãd pe domnul Rougini dupã micul dejun.
A, da! Apropo de lecþii. Ce-a zis?
Trebuie sã ai o bunã ureche muzicalã ca sã cînþi la harpã.
Se pare cã eu nu am o asemenea ureche.
Nu se poate. E imposibil. Mama ta avea ureche muzicalã.
Da, tatã, ºtiu.
Îºi acorda singurã pianul.
Domniºoara Sloper înþelege muzica.
Este un talent în sine.
Genunchiul lui Cook merge mai bine, Maria?
Un pic mai bine în dimineaþa asta, doctore.
Voi urca s-o vãd în curînd. Uite, dã-i asta domnului Townsend.
Sînteþi prea amabil, domnule.
Medicii sînt prea ocupaþi pentru ca sã îngrijascã bolile celor apropiaþi.
Domnule Townsend, observaþiile dumitale sînt plãcute ºi mãgulitoare
pentru Catherine ºi pentru mine.
Astfel vã vãd eu pe amîndoi.
- Sînt foarte sincer. - Da, este. Foarte sincer.
Cît vreme crezi cã vei rãmîne în oraºul nostru?
ªederea mea este pe timp nedeterminat.
Vrei sã cinezi cu noi într-o searã din sãptãmîna asta?
- Cu mare plãcere. - Sã zicem joi la ora ºase?
Mulþumesc, domnule.
Am stat aici mult timp. Dar nu atît cît mi-aº fi dorit.
Þi se pare cã Parisul s-a schimbat.
Sper cã nu. Mi-ar place ca Parisul sã fie ca înainte.
Doctorul Sloper a fost acolo în luna de miere.
În acest caz, Parisul nu se va schimba niciodatã pentru dvs.
Cu ce te-ai ocupat de la întoarcerea la New York?
Caut o slujbã.
Studiile dumitale în strãinãtate ar trebui sã-þi deschidã niºte uºi.
N-am studiat, doamnã Penniman. Eram ºomer.
Am avut o micã moºtenire, iar astfel am cheltuit-o.
Ce fel de serviciu te-ar interesa?
Vreþi sã spuneþi, ce ºtiu sã fac? Foarte puþine lucruri.
Nu am decît aptitudinile de bazã, cum se spune în melodrame.
Eºti prea modest.
În plus de aptitudinile de bazã, ai spirit.
Nu te cunosc, dar vãd cã eºti foarte inteligent.
Da.
Mulþumesc mult. Deci mã sfãtuiþi sã nu deznãdãjduiesc?
Aº fi cu adevãrat dezolat sã admit cã un bãrbat robust ºi plãcut
ar trebui sã-ºi piardã speranþa.
Dacã nu reuºeºte într-un domeniu, încearcã în altul,
dar ar trebui dã aleagã cu discernãmînt.
Da, cu discernãmînt.
Aveþi intenþia generoasã de a-mi oferi ceva?
Nu, eu n-am nimic sã ofer. Dar se pare cã e de lucru în Vest.
Mulþi tineri sînt ispitiþi sã meargã acolo.
Eu n-aº putea.
- Am legãturi aici. Sora mea... - O! Da.
Doamna Montgomery, Austin. Liz a cunoscut-o la o vînzare de caritate.
Este vãduvã. Acum cã m-am întors, rãmîn cu ea.
Locuieºte pe Calea a doua. Are nevoie de mine.
Natural.
Domnul Townsend are cinci nepoþei ºi nepoþele.
Participã la educaþia lor.
Da, le dau niºte lecþii. Sînt un fel de tutore.
O! Este foarte frumos
sã te ocupi de o familie, dar nu e deloc o carierã.
Nu, asta nu mã îmbogãþeºte.
Nu trebuie sã fii prea preocupat de bogãþie.
Domnule Townsend, mi-ar fi plãcut sã petrec seara acasã,
dar trebuie sã þin un discurs la Comisia spitalului.
- Înþeleg prea bine. - Lavinia, mã vei scuza.
- Desigur. - Catherine, draga mea,
te vei ocupa de domnul Townsend cu toate onorurile casei.
- Vã mulþumesc pentru grijã. - Da, într-adevãr.
Nu mã iubeºte.
- El nu mã iubeºte defel. - Nu-mi dau seama de ce crezi asta.
- O simt. Simt foarte repede lucrurile. - Poate te înºeli.
- Întreabã-l ºi vei vedea. - Atunci, prefer sã nu-l întreb.
Asta e de bun simþ.
- Dar nu-l contrazici? - Nu-l contrazic niciodatã.
Nu e un tînãr încîntãtor?
Nu-mi imaginam cã i-ar place atît de mult Catherine.
- Nici eu. - E aºa de plãcut, atît de elegant.
Îi va veni greu sã rãmînã aºa de elegant în acest oraº
fãrã sã aibã o slujbã.
Dar cautã un serviciu în mod foarte serios.
- Mã întreb dacã o cautã aici. - Ce?
Funcþia de soþ
al unei tinere fete fãrã apãrare ºi foarte bogatã
n-ar fi perfectã pentru el?
Cum poþi sã fii atît de bãnuitor?
- Bãnuitor? E un diagnostic. - Dar nu eºti la clinica ta.
Morris Townsend este o comoarã pentru orice tînãrã.
Este suficient sã priveºti. Ochii tãi sînt la fel de buni ca ai mei.
Mai buni.
Tu trebuie sã-i încurajezi ºi sã fii recunoscãtor de ce se întîmplã.
Foarte bine. În timp ce sînt recunoscãtor,
sper cã tu nu vei uita sã ai grijã de ea.
- Noapte bunã, draga mea. - Noapte bunã, Austin.
Catherine, ai esenþã de camfor? Am una din durerile mele de cap.
- Durerile tale de cap? - Îmi pare rãu.
N-am vorbit niciodatã de ele. Vin noaptea ca hoþii.
- Dã-mi voie sã mã retrag. - Bineînþeles.
- Dar mãtuºã! - Nu e felul meu sã mã dau bãtutã,
dar cîteodatã curajul e nebunie. Noapte bunã, draga mea.
- Noapte bunã, domnule Townsend. - Noapte bunã.
Sãrmana doamnã Penniman.
Pot sã-þi servesc Porto în salon?
Vrei?
Da?
Mãtuºa dumitale este de partea mea. Nu-l va lãsa pe tatãl dumitale sã mã ponegreascã.
Tatãl meu nu-þi va face rãu. Nu te cunoaºte destul de bine.
ªtii,
mi-ar fi plãcut sã te aud zicîndu-mi:
"Dacã tatãl meu nu are o pãrere bunã despre tine, ce conteazã?"
O! Dar asta ar fi important. Eu n-aº spune niciodatã aºa ceva.
Ai face orice pentru cineva care te iubeºte.
Draga mea,
ar trebui sã crezi în sinceritatea sentimentelor mele pentru dumneata.
Ai tot ce mi-am dorit mereu de la o femeie.
Dar sînt... Sînt atît de...
Catherine,
- vrei sã te cãsãtoreºti cu mine? - Da.
Sã mã faci fericit.
- Mã iubeºti? - Da.
O! Catherine.
Te iubesc.
Te voi iubi mereu.
Trebuie sã-i spunem tatãlui meu.
Eu o voi face în seara aceasta. Tu mîine.
E drãguþ. De obicei, tînãrul este cel care o face primul.
Femeile au mai mult tact. Ele sînt mai convingãtoare.
Vei avea nevoie de toatã puterea ta de convingere.
Natural, tatãl tãu vrea o cãsãtorie strãlucitã pentru tine,
- iar eu sînt sãrac. - Asta nu-l va deranja pe tata.
- Ar putea crede cã sînt interesat. - Interesat?
- O, nu! - Ar putea s-o spunã.
Îi voi spune pur ºi simplu cã nu este cazul.
Trebuie sã insiºti pe acest lucru.
De ce?
Cãci faptul cã tu ai bani
poate sã fie sursa dificultãþilor noastre.
Morris, eºti sigur cã mã iubeºti?
Scumpa mea,
cum poþi sã te îndoieºti de asta?
Catherine,
pentru cã mãtuºa ta ne-a lãsat singuri, nu este potrivit sã rãmîn.
Aºa e, Morris.
Voi reveni mîine dimineaþã ca sã-l vãd pe tatãl tãu.
- La ce orã? - La 11 fix.
Eu îi voi vorbi ºi Morris, te rog, promite-mi un lucru.
Cînd vei vorbi cu tata, sã fii foarte blînd ºi respectuos.
Bineînþeles.
Iar tu trebuie sã-mi faci o promisiune.
Dacã tatãl tãu este împotriva mea, îmi vei rãmîne credincioasã, orice s-ar întîmpla.
Da, Morris. Orice s-ar întîmpla.
Tu eºti propria ta stãpînã. Eºti maturã.
Te iubesc. Te voi iubi întotdeauna.
Draga mea.
- O! Tatã! - Mã aºteptai?
Da, tatã, eu... am ceva sã-þi spun.
- A, da? - Da!
Bine!
Sã mergem sã auzim asta în salonul din spate.
Crezi cã s-ar putea sã ne aºezãm amîndoi?
- Deci? - M-am logodit.
Faci bine cã mi-o spui.
ªi pe cine ai ales?
Pe domnul Morris Townsend.
S-a fãcut rapid.
Da, într-adevãr.
Domnul Townsend ar fi trebuit sã aºtepte ºi sã-mi vorbeascã de asta.
Vrea sã-þi vorbeascã mîine la ora 11 dimineaþa.
Nu este totuºi acelaºi lucru, draga mea.
Tu n-ar trebui sã pledezi pentru el. El sã pledeze pentru tine.
Da, tatã, dar cred cã îi este un pic fricã de tine.
- A, da? - Se teme cã nu-þi place.
Abia îl cunosc, Catherine.
Cã-mi place sau nu nu are importanþã.
Tot ce conteazã, este sã te iubeascã.
Mã iubeºte.
Mã iubeºte ºi eu îl iubesc.
Este minunat cã Morris a apãrut în viaþa mea.
Nu þi se pare
cã este bãrbatul cel mai frumos pe care l-ai întîlnit?
Este foarte frumos, draga mea.
Sã nu laºi ca un asemenea motiv sã-þi întunece judecata.
Nu, dar este minunat
ca el sã aibe tot ceea ce îºi poate dori o femeie
ºi ca el sã fie interesat de mine.
- Voi vedea mîine. - ªtiu.
Iar tu eºti atît de bun cã vei fi drept ºi cinstit cu el.
Voi fi la fel de drept ºi de cinstit cu el cum ºi el este cu tine.
Mulþumesc, tatã. Este tot ce trebuie.
Mãtuºã Penniman.
- O! Catherine. - M-a cerut în cãsãtorie.
- Tatãl tãu ºtie? - Da.
- Ce-a zis? - Îl va vedea pe Morris dimineaþa aceasta.
Ura!
- Eºti bine, cu durerea ta de cap? - Durerea mea de cap?
Bunã dimineaþa, draga mea.
Iatã-l pe fratele meu, doctorul Sloper, doamnã Montgomery.
Doamna Montgomery a avut amabilitatea sã vinã.
- Vã sînt foarte recunoscãtor. - Îmi face plãcere.
Ea a lãsat grijile casei din cauza biletului tãu.
Ar fi trebuit sã mã deplasez eu,
dar am de lucru la clinicã.
Nu puteam sã-mi iau liber pentru o vizitã.
Înþeleg, doctore.
- Elizabeth... - Da. Mã scuzaþi?
- Desigur. - Mi-ar place sã-mi vãd sora.
Vrei sã intri în birou
- ca sã discutãm? - Da, domnule.
Îmi înþelegeþi situaþia, doamnã Montgomery.
Fratele dumneavoastrã doreºte sã se însoare cu fiica mea,
iar eu aº vrea sã-mi vorbiþi despre el.
Ce fel de om este?
Doctore, este inteligent, cuceritor. E o companie minunatã.
Da, asta ºtiu.
Dar este de viitor? Este demn de încredere? E responsabil?
Dacã mã întrebaþi dacã e cu stare financiarã, vã voi spune cã nu.
- Dar trebuie s-o ºtiþi. - Da, mi-a zis chiar el.
Este o altã calitate a lui Morris. E cinstit.
E aºa? Sentimentele lui pentru fiica mea sînt sincere?
Nu ºtiu. Niciodatã n-am ºtiut sã citesc în inima oamenilor.
- Dar dumneavoastrã? - Eu trebuie sã încerc, doamnã.
Mi-a zis cã a cheltuit o micã moºtenire.
- A folosit-o bine? - Credeþi cã sigur nu,
dar dupã pãrerea lui, a profitat bine de pe urma acestor bani.
A vãzut Europa, a întîlnit mulþi oameni interesanþi,
ºi-a lãrgit cunoºtinþele.
Pe dumneavoastrã v-a ajutat?
- Nu. - N-ar fi trebuit?
- Nu cred. - Sînteþi vãduvã ºi aveþi copii.
Cred cã da.
Dacã aº fi avut nevoie de el, sînt sigurã cã m-ar fi ajutat.
- Sînteþi sigurã de asta? - Vreþi ca eu sã-l vorbesc de rãu,
dar n-am sã-i fac niciun reproº.
L-am crescut ca pe copilul meu
ºi am acceptat ce e bun ºi ce e rãu la el,
aºa cum le-am acceptat copiilor mei.
V-am înfuriat, doamnã. Scuzaþi-mã.
Cred cã aºteptaþi prea mult de la oameni.
Întotdeauna veþi fi dezamãgit.
Mi-ar place sã vã întîlniþi cu fiica mea.
- Vreþi sã mã scuzaþi? - Desigur.
Catherine? Catherine.
Da, tatã?
Vrei sã vii în birou, te rog?
Da, tatã.
Ea e?
Nu, este o fotografie a soþiei mele.
O! Este foarte frumoasã.
Da, era foarte frumoasã.
Oh!
Catherine, iat-o pe doamna Montgomery, sora domnului Townsend.
Domniºoarã Sloper.
Încîntatã.
Sînt încîntatã sã vã întîlnesc.
Mulþumesc.
Morris nu vine?
Întrevederea lui este la ora 11.
A, da.
Copiii dumneavoastrã sînt bine?
Destul de bine, mulþumesc.
Sper cã Morris vã va aduce sã-mi vedeþi familia.
Da.
Fratele meu mi-a spus cã una din mãtuºile dumitale a venit sã vã viziteze.
Da.
Este minunat sã vizitezi pe cineva la New York.
O! Da.
Îi place oraºul nostru?
Da.
Catherine, ai putea sã-i oferi doamnei Montgomery un pahar de Madera.
Da. Mã scuzaþi, doamnã.
Ea... Este foarte timidã.
Da, într-adevãr.
Poate e mai puþin timidã cu Morris.
Spuneaþi cã ei tocmai s-au îndrãgostit. Este adevãrat pentru Catherine.
Este adevãrat pentru fratele dumneavoastrã?
Nu pot decît sã presupun
cã Morris este mai matur sentimental decît credeam.
De aceastã datã, n-a cedat farmecelor superficiale.
Poate i-a apreciat frumuseþea interioarã.
Sînteþi cinstitã?
Eu cred cã da.
Dupã mine, banii ei l-au atras.
Ce bani?
Ea este o moºtenitoare. Fratele nu v-a spus?
Nu.
Ea primeºte 10.000 de dolari pe an de pe urma mamei sale,
iar la moartea mea, va avea dublu în plus.
Ea...
Va fi imens de bogatã.
Da, bineînþeles.
Dacã se cãsãtoreºte cu un bãrbat cu care nu
sînt de acord, voi lãsa partea mea clinicii.
Da, dar are cei zece mii de dolari.
Da, îi are.
Rãmîn mulþi bani.
Da. ªi þineþi seama ce-a fãcut cu banii ei.
ªi-a satisfãcut toate dorinþele.
El v-a ajutat cu copiii? Nu.
ªi-a lãrgit competenþele în Europa.
Ieri searã ºi-a lãsat mãnuºile aici. Din piele de cãprioarã finã.
Priviþile pe ale dumneavoastrã.
Vã va ajuta cu aceºti bani cu care vrea sã se cãsãtoreascã?
Pun rãmãºag pe viaþa mea cã nu.
Urmaþi-vã propriile exigenþe, doctore.
Spuneþi-mi cã ea nu e victima egoismului lui.
Spuneþi-mi cã eu mã înºel.
Trebuie sã plec acum.
Bunã ziua, doctore.
Bunã ziua, doamnã.
Doamna Montgomery a plecat?
Voiam s-o prezint.
Da, Liz, a plecat.
Þi s-a pãrut cumsecade?
- Foarte cumsecade. - Cu atît mai bine.
Catherine tocmai a întrebat-o pe Elizabeth
dacã poate s-o aibã pe Marian domniºoarã de onoare.
Catherine este radioasã.
Niciodatã n-am vãzut-o aºa.
Trebuie sã-l uite. Nu e bun de nimic.
- Ce? - E un vînãtor de zestre.
Nu este interesat decît de banii ei.
Îi vei spune asta lui Catherine?
Nu.
Dar Austin...
Catherine.
Doamna Montgomery a plecat.
Oh! Mi-a luat prea mult timp.
Voiam ca platoul sã fie frumos.
N-a fost vina ta. Ne-am terminat întrevederea.
Terminat?
Doamna Montgomery þi-a zis ceva de rãu?
Nu, Catherine.
N-am fãcut o impresie bunã?
Pentru numele lui Dumnezeu, nu te ponegri aºa.
Eram jenatã. Nu voi mai fi aºa data viitoare.
Du-te în camera ta, Catherine.
Da.
Tatã, vorbeºte-i de mine.
Tu mã cunoºti atît de bine,
nu va fi nepotrivit sã zici de bine despre mine.
Cum este posibil sã aperi o victimã atît de mulþumitã?
O vei ucide dacã zãdãrniceºti aceastã cãsãtorie.
Uiþi cã sînt doctor. Nu se moare din asta.
Fii foarte atent, Austin.
Ar putea la fel de bine sã se ocupe ºi de Catherine ºi de banii ei
ºi s-o facã foarte fericitã.
Ar face-o. ªtiu.
Dar ea a fost pãcãlitã.
Este îndrãgostitã.
Domnul Townsend este în salonul din faþã, domnule.
Bunã dimineaþa, domnule Townsend.
Bunã dimineaþa. Mã aºteptaþi?
Da. Eºti admirabil de punctual.
Trebuie, ocazia este atît de importantã.
Da.
Catherine mi-a spus ieri ce se întîmplase între voi.
- Vrei sã te aºezi? - Mulþumesc.
Am mers întrega dimineaþã
ºi consider New York-ul la fel de fermecãtor ca orice oraº din Europa.
Da. Permite-mi sã-þi spun, domnule Townsend,
cã ar fi fost înþelept sã mã previi în legãturã cu intenþiile dumitale
înainte ca totul sã meargã aºa de departe.
Vii numai s-o întîlneºti pe Catherine.
Da, dar n-a trecut mult timp pînã mi-am dat seama cã era în aºteptare.
Interesul meu faþã de domniºoara Sloper a apãrut de cum am vãzut-o.
Nu a apãrut chiar înainte de prima vostrã întîlnire?
Auzisem spunîndu-se mult cã era fermecãtoare.
Fermecãtoare? Asta crezi despre ea?
Dacã n-ar fi aºa, nu eram aici.
Dragã tinere, fiind tatãl lui Catherine,
sper cã i-am apreciat just numeroasele ei calitãþi,
însã îndrãznesc sã-þi spun cã niciodatã n-o vãzusem astfel.
Nu ºtiu care ar fi pãrerea mea despre ea dacã i-aº fi fost tatã.
Prezint propriul meu punct de vedere.
Vorbeºti foarte bine. Aºeazã-te, te rog.
Te aºteptai ca eu sã-mi arunc fiica în braþele dumitale?
Nu, aveam impresia cã nu mã plãceaþi.
Ce þi-a dat aceastã impresie?
Faptul cã sînt sãrac.
Sînt cuvinte grele, dar e exact.
N-ai o meserie, n-ai un venit. Aºeazã-te.
Niciun fel de resurse, nici perspective pentru viitor,
ceea ce nu te plaseazã în categoria oamenilor
dintre care nu-þi alegi un ginere,
mai ales nu pentru fiica mea care este o tînãrã neajutoratã ºi bogatã.
Eu n-am gãsit-o slabã.
Dacã nu era ea, rãmîneai fãrã o para.
Da, este punctul meu slab.
Daþi de înþeles cã sînt interesat de bani.
Nu, n-o spun eu. Dumneata o zici.
Dar asta insinuaþi.
Sînt mulþi oameni sãraci,
dar ei nu se plimbã lãudîndu-se cã nu sînt hoþi,
în special cînd nimeni nu i-a acuzat.
Pur ºi simplu am spus cã eºti într-o categorie necorespunzãtoare.
Dar fata dumneavostrã nu se mãritã cu o categorie.
Se cãsãtoreºte cu un bãrbat.
Un bãrbat pe care spune cã-l iubeºte.
Un bãrbat care nu oferã nimic în schimb?
Este posibil sã oferi mai mult decît cea mai tandrã iubire
ºi devotament pentru toatã viaþa.
Un devotament pe întreaga viaþã nu este mãsurat decît dupã aceea.
La drept vorbind, se obiºnuieºte sã oferi o siguranþã materialã.
Ce oferi dumneata?
Un chip drãguþ, un corp armonios, curtoazie.
Este excelent, dar nu destul.
Mã credeþi un trîntor?
Ce cred eu puþin conteazã,
cîtã vreme nu te privesc ca pe un ginere.
Credeþi cã i-aº risipi banii.
Pledez vinovat.
Cãci mi-am cheltuit banii, presupun.
Asta pentru cã am cheltuit ce era al meu.
Nu am datorii. Am cheltuit totul ºi m-am oprit.
Nu datorez o para nimãnui.
Permite-mi sã te întreb din ce trãieºti în prezent?
Din resturile proprietãþii mele.
Þi-ai lãsat mãnuºile aici ieri.
Mulþumesc.
Doctore, nu vreþi sã vã mulþumiþi fiica?
Vã place ideea de a o face sã se simtã mizerabil?
M-am resemnat sã fiu privit ca un tiran timp de luni de zile.
Luni?
Toatã viaþa, atunci.
Ea poate sã trãiascã mizerabil la fel de bine ºi cu dumneata.
Nu sînteþi politicos, domnule.
Dumneata împingi la asta. Argumentezi prea mult.
Miza este importantã.
ªtiu, iar dumneata ai pierdut. S-a terminat.
N-aº fi sigur de asta, domnule.
Eºti obraznic.
Doctore Sloper, dacã nu erau sentimentele mele pentru Catherine,
n-aº fi îngãduit toate provocãrile voastre de astãzi.
Ajunge sã-mi pãrãseºti casa ca sã scapi de ele.
Bunã ziua, domnule Townsend.
- Bunã ziua. - Morris, aºteaptã!
Morris! Îmi promisesei.
Mi-ai promis sã fii respectuos cu tata.
Catherine.
Ce e, tatã?
Catherine, n-ai niciun fel de demnitate.
De ce eºti supãrat?
De ce te cerþi cu Morris? Spune-mi.
Îþi voi spune cînd vom fi singuri.
Tatãl tãu nu aprobã cãsãtoria noastrã.
Vrei sã-l pãrãsesc?
Da.
Pentru ce?
Ce-a fãcut?
Ce þi-a spus doamna Montgomery?
Sora mea. I-aþi vorbit?
A venit azi dimineaþã la cererea mea.
Vezi cît mã face sã sufãr asta, tatã.
Vrei desigur sã-þi aflu motivele.
Este un trîntor egoist.
Sora mea n-a spus asta.
Nu, eu o zic.
Eu ºtiu cã mã iubeºte.
Eu ºtiu cã nu.
Pentru numele lui Dumnezeu, cum eºti aºa de sigur de acest lucru?
Sãrmana mea copilã, nu pot sã-þi spun. Trebuie sã mã crezi pe cuvînt.
Nu pot.
Îl iubesc.
I-am promis sã-l iau de soþ,
sã-l sprijin orice s-ar întîmpla.
El s-a pregãtit obþinînd o asemenea promisiune, nu?
Eºti demn de dispreþ.
Nu-l insulta, tatã.
Cred cã ne vom cãsãtori în curînd.
Atunci, asta nu mã mai priveºte.
Îmi pare nespus de rãu.
Doctore Sloper,
nu se poate sã ne cãsãtorim fãrã acordul dumneavoastrã.
Am fi foarte nefericiþi.
- Crezi aºa ceva? - Da.
Atunci, aþi putea sã amînaþi cãsãtoria cu ºase luni?
Mi-ar place sã mã duc în Europa cu Catherine.
În Europa?
Mi-ar place mult ca sã mergi acolo, Catherine.
De ce, tatã?
Tatãl tãu crede cã mã vei uita.
Îl voi iubi ºi mai mult la întoarcere.
Eºti foarte sigurã de dragostea ta, dar îndrãzneºti s-o încerci pe a lui?
Îl subestimezi.
Nu cred.
Catherine,
mergi în Europa.
Mergi în Europa cu tatãl tãu.
Numele meu este Sloper.
Pe acolo, domnule.
Revin de îndatã.
Bunã ziua, doctore. Bunã ziua, doamnã.
Catherine.
Am venit, cãci eram sigur cã nu m-aþi împiedica
sã vã urez drum bun.
Mulþumesc mult.
Morris, sînt fericitã cã ai venit.
Am adus un mic dar pentru domniºoara Sloper.
Nu este obiºnuit pentru tinerele doamne aflate în situaþia fiicei mele
sã ia cadouri de la bãrbaþi.
Da, ºtiu, dar este un dar mic.
Nu e decît un încãlzitor de mîini.
Îmi va face plãcere sã-l am.
Trebuie sã pui acolo cãrbuni încinºi.
Þi-l dau cu toatã dragostea mea.
Morris.
Mã voi gîndi la tine, Catherine.
Bunã ziua, doamnã. Drum bun, doctore.
Nu mã aºteptam sã aud o astfel de predicã la New York.
Cînd reverendul Penniman a vorbit despre pîini ºi peºti,
era ca ºi cum ar fi fost acolo, în faþa mea.
Aproape cã puteam sã-i simþim.
Doamnã Penniman, aþi pierdut.
De ce cîºtigi mereu?
Triºez.
Doamnã Penniman, fãrã invitaþiile dvs,
aceste ultime luni ar fi fost insupportabile.
Îþi place aceastã casã, nu-i aºa?
Da, doamnã.
Ddoctorul are gust.
Ciudat, nu ne placem prea mult,
dar se pare cã ne plac aceleaºi lucruri.
Asta ar putea sã vã apropie cu timpul.
Sper.
Dar el a cîºtigat toate astea muncind.
Crede cã orice bãrbat trebuie sã facã la fel.
Dar unii dintre noi nu pot.
Ea îþi lipseºte, nu-i aºa?
Mult.
Cina este servitã, doamnã Penniman.
Da, Maria.
Iar vinul este la temperatura camerei.
Mulþumesc, Maria.
Sper cã nu te-am fãcut sã aºtepþi.
Nu, draga mea.
Nu preferi sã mergem înãuntru?
Îmi place masa aceasta.
O!
Aici veneai cu mama?
Da, Catherine.
Vrei o ciocolatã caldã?
Nu, mulþumesc mult.
O! Iatã Cafeneaua Riche.
Într-adevãr. ªi deci?
Mãtuºa Penniman a amintit-o în ultima ei scrisoare.
Lavinia?
A zis cã e frecventatã
de înalta societate din Paris.
Iarna în singurãtate i-a dat darul clarviziunii.
- Ceva pentru domniºoara? - Nu, mulþumesc.
Ai încetat sã-l iubeºti?
Nu, tatã.
În tot acest timp, nu þi-ai schimbat sentimentele?
Nu, tatã.
Nu vãd niciun motiv sã prelungim aceastã cãlãtorie. Dar tu?
Credeam cã voiai sã vezi Anglia.
Am vãzut Anglia.
Pilotul a intrat în golf. Vor sosi aici într-o orã.
Aproape sînt gata.
- Mi-ai gãsit mãnuºile? - Fac paturile ºi le mai caut.
Geier trebuie sã fim la debarcader peste o jumãtate de orã.
Am înhãmat caii.
Ce orã nepotrivitã pentu sosire.
N-ai neglijat amãnuntele nu-i aºa?
- Sînt foarte importante. - Desigur.
Vei avea o trãsurã închisã la colþul strãzii MacDougal
- mîine searã de cum se va întuneca. - Mîine searã la ora nouã.
Da, la nouã. O! Iatã-le.
Spune-i totul.
- Da. - Spune-i cã o iubesc.
Da, da. Iar tu aºteptã semnalul meu în ascunzãtoare.
Hei!
Catherine.
Catherine, ai o înfãþiºare atît de franþuzeascã.
Cît de fascinante ar fi meleagurile îndepãrtate,
tot ne plictisim de ele, nu-i aºa?
Am rãcit, Lavinia.
Fii drãguþã, adu-mi apã caldã pentru un grog.
Desigur, Austin.
E bine sã fii acasã, aºa e?
Te vei simþi mai bine acum cã v-aþi întors.
Mi-ar fi plãcut sã mã ocup pic de tine.
- Poftim, Austin. - Mulþumesc, Lavinia.
Carafa cu coniac este chiar acolo.
Ei, bine!
- Ai început sã bei, Lavinia? - Ce...
Inima. M-am gîndit cã-mi va uºura inima.
Da.
N-ar trebui sã te întreb, dar ai adus ceva?
- Þi-am adus o umbrelã de mãtase. - Exact ce voiam.
Vino sã mi-o arãþi.
Inima ta e bine, Lavinia, dacã ai început sã fumezi.
Ce?
Cînd mã întorc ºi gãsesc pahare de coniac goale
ºi chiºtoace de þigãri,
nu mã gîndesc decît la o persoanã.
Ce s-a întîmplat cu domnul Townsend? Este sus în pat la mine?
Am uitat sã-þi spun. A venit în seara asta.
Astã-searã? Era aici asearã?
- Da, da. - A fãcut club din casa mea.
Ar trebui sã te culci. Mã duc sã vãd da e gata totul.
În ce poziþie ridicolã mã aflu!
Presupun cã-l vei întîlni în curînd.
- Da, dacã mã vrea. - De ce nu?
- Vei fi o companie interesantã. - Voi încerca sã fiu.
Veselia ºi buna ta dispoziþie vor suplini diferenþa dintre
cei zece mii de dolari pe an ai tãi ºi ce 30.000 de dolari pe care îi aºteaptã.
Nu aºteaptã nimic. Nu mã iubeºte pentru bani.
Nu? Pentru ce, atunci?
Pentru graþia ta? Pentru farmecul tãu? Pentru
replicile tale ºi subtilitatea spiritului?
El mã admirã.
Am încercat luni de zile sã nu fiu crud,
dar este timpul sã vezi realitatea în faþã.
Cîte fete crezi cã ar fi putut avea în acest oraº?
- Mã considerã simpaticã. - Da, sînt sigur de asta.
O sutã de femei sînt mai drãguþe, o mie sînt mai descurcãreþe,
Dar tu ai o calitate ce conteazã mai mult decît orice.
- Care? - Banii tãi.
- Tatã! - N-ai nimic altceva.
Ce lucru oribil îmi spui.
Nu mã aºtept sã mã crezi.
Te cunosc de cînd ai venit pe lume ºi încã aºtept sã vãd cã înveþi ceva.
În special un lucru, draga mea.
Tu brodezi bine.
Morris.
Morris!
N-am putut s-o vãd singurã.
- Unde e? - Sus, cu Austin.
Întoarcerea a fost obositoare ºi el este cu capsa pusã.
Pleacã. Îi voi vorbi eu mai tîrziu.
Nu, vreu sã-i spun eu însumi. O sã aºtept sã se culce el.
Nu, nu. Pleacã de aici. Dacã te-ar vedea Austin...
- Nu mã va vedea. Voi rãmîne aici. - Nu, nu.
De dimineaþã, o voi duce la cumpãrãturi ºi vã veþi vedea în pãrculeþ.
Te rog, pleacã!
Morris.
Morris! Morris!
Morris, sînt atît de bucuroasã...
Catherine, scumpa mea scumpã.
Aºteptai. Erai la fel de grãbitã ca mine.
- Cathy. - O, Morris!
- Mi-ai fost credincioasã? - Da.
- Bine. Nu te-ai schimbat deloc. - Nu, nu.
- ªi tu? - Aºteaptã sã vezi ce planuri am.
- Planuri? - Da.
Pentru cãsãtoria noastrã. Fuga noastrã.
O! Fuga noastrã.
E mîine searã,
într-o bisericuþã din Murray's Hill.
Reverendul Lispinard de acolo ºtie povestea noastrã ºi ne va ajuta.
- Mã auzi, Catherine? - Te iubesc atît de mult.
Spune-mi ce sã fac.
Am fãcut rost de o trãsurã închisã.
Voi veni la colþul pãrculeþului mîine searã la nouã.
Ne vom duce la bisericã,
iar dupã ceremonie, vom petrece noaptea la un han de pe malul rîului.
În ziua urmãtoare, vom merge la Albany pentru luna noastrã de miere.
O! Morris.
Soþul meu.
Îþi place planul meu?
O! Iar eu þi-am adus o frumoasã vestã de mãtase.
- Trebuie s-o porþi la cãsãtorie. - Scumpa mea.
Þi-am cumpãrat butoni de la Barrere din Paris.
- Butoni? - Sînt cu rubine ºi perle.
- Sînt foarte frumoºi. - Draga mea.
Ce fericiþi vom fi.
- Morris? - Da?
- Ia-mã astã searã. - În seara asta?
- Cum e posibil? - Trebuie.
Peste o orã, toatã lumea va dormi.
Vom putea pleca în liniºte, nevãzuþi.
- Dar nu mai e decît o zi. - Morris, te implor.
- Unde vom merge? - Acasã la reverend...
- Lispinard? - Da. El ºtie despre noi.
Nu ne va izgoni pentru cã sosim cu o zi mai devreme.
- Te rog mult. - Catherine...
Dacã mã iubeºti...
Foarte bine, o vom face.
Mã duc sã gãsesc o trãsurã. Sã vedem, este aproape zece ºi jumãtate.
Mã voi întoarce la douãsprezece ºi jumãtate fix în faþa casei.
Tu trebuie sã fii pregãtitã ºi sã mã aºtepþi. Se poate?
Totul este posibil, dragul meu.
Trebuie sã-i scrii o scrisoare tatãlui tãu.
O scrisoare?
- Da. Trebuie s-o compun eu pentru tine? - Nu.
Trebuie sã te gîndeºti la felul de a o formula.
- Trebuie sã-i rupi inima. - Nu-i voi scrie.
Trebuie sã-i scrii. Vrem ca sã ne ierte.
Nu ne va ierta. O ºtiu.
Acum ºtiu. Am un motiv îndreptãþit.
- Care? - Tata nu mã iubeºte.
Ce trist sã spui aºa ceva. Bineînþeles cã te iubeºte.
- Nu. - Trebuie sã te iubeascã mult,
altfel nu te-ar apãra atît de tare de mine.
Nu, Morris. De data asta, ºtiu cã am dreptate.
Eu n-aº putea-o spune cîtã vreme n-aº fi sigur.
Astã-searã, am înþeles-o pentru prima oarã în viaþã.
Se simte cînd cineva ve vorbeºte cu...
- Cu ce? - Cu dispreþ.
Cu dispreþ?
Trebuie sã fim foarte fericiþi împreunã, iar tu sã nu mã dispreþuieºti niciodatã.
O, Catherine!
Nu trebuie sã-i cerem niciodatã nimic nici sã fim dependenþi de el.
Trebuie sã fim fericiþi ºi sã nu aºteptãm niciodatã nimic de la el.
Nu.
Voi încerca sã fiu cea mai bunã dintre soþii.
ªtiu cã aºa vei fi.
Mã duc sã mã pregãtesc.
Catherine, draga mea,
nu se poate ca el sã te deteste atît. Sigur îºi va schimba pãrerea despre tine.
Nu, ºi chiar dacã el îºi va schimba pãrerea, eu nu.
Înþeleg.
Voi încerca sã fiu punctualã. ªtiu cã-þi place.
- La douãsprezece ºi jumãtate, deci. - Grãbeºte-te, dragul meu.
Catherine! Ce faci?
Aº vrea sã te întorci la culcare, te rog.
Dar vreau sã ºtiu ce faci.
- Fug cu Morris. - Este imposibil.
- Asta e mîine. - ªºt.
Nu, ai înþeles totul deandoaselea.
Morris va fi aici mîine searã.
Nu, mãtuºã, va fi aici în zece minute.
- L-ai vãzut? - Da.
O, Catherine! Veþi petrece noaptea împreunã fãrã sã fiþi cãsãtoriþi.
Ne ducem direct
la reverendul Lispinard la Murray's Hill.
Dacã el ne cãsãtoreºte, voi putea sã rãmîn cu el.
Dacã nu, ne vom plimba toatã noaptea. Nu-mi pasã.
Catherine, este atît de romantic.
Morris este aºa de îndrãzneþ.
Cred cã am auzit o trãsurã.
Nu.
Ai vrea sã mã îmbrac repede ºi sã vin cu voi?
Nu e timp.
Morris va fi aici într-o clipã.
Cred cã ar trebui sã te însoþesc.
Tatãl tãu va fi zdrobit.
- Asta îl va învãþa minte. - Ce?
Tata mã considerã plictisitoare.
Îl va surprinde sã aibã o fiicã aºa de plictisitoare ca sã-i dezonoreze numele.
Catherine, te simþi bine?
Nu, nu e decît un oblon care se trînteºte.
Gîndeºte-te. Fãrã îndoialã e ultima oarã cînd stau la aceastã fereastrã,
cînd vãd Scuarul Washington într-o noapte vîntoasã de aprilie.
- De ce? - Cãci nu voi mai fi niciodatã aici.
E absurd. Austin ºi cu tine vã veþi împãca anul acesta.
Nu-l voi mai revedea niciodatã în viaþa mea.
- Poftim? - Plec astã-searã ºi nu mîine,
pentru cã astfel va fi o zi mai puþin în care sã-l vãd
sau în care sã fiu privitã de el.
Ne urîm prea mult.
Bunule Dumnezeu, copila mea, tu te dezmoºteneºti.
Da, de tot.
- I-ai spus lui Morris? - Bineînþeles. I-am spus totul.
- Va fi soþul meu. - Ar fi trebuit sã aºtepþi.
El a înþeles?
Iatã-l. La revedere, mãtuºã. O sã-þi scriu.
- Mãtuºã? - Da, dragã?
Pentru ce n-ar fi trebuit sã-i spun?
O! Copilã scumpã.
- De ce n-ai fost mai rafinatã? - Rafinatã? În legãturã cu ce?
O, Catherine.
De ce n-ar fi trebuit sã-i spun?
Morris n-ar vrea sã fie rãspunzãtor de pierderea moºtenirii tale.
N-ar putea sã te vadã sãracã.
Sãracã? Am zece mii de dolari pe an.
Sînt bani mulþi.
Nu cînd cineva se aºteaptã la 30.000 de dolari.
Gîndeºti acelaºi lucru ca tata.
Ei bine, nu ai dreptate. Morris mã iubeºte.
Eu sînt femeia pe care ºi-a dorit-o întotdeauna.
- O, Catherine... - Asta sînt. Mi-a spus-o.
El mã considerã frumoasã. Mã vrea pe mine.
Nu putea sã aºtepte pînã mîine searã. Voia sã plecãm în seara aceasta.
Nu. Am spus asta, nu? Iar el a fost de acord. A vrut asta.
Tu însãþi l-ai vãzut. Era foarte entuziasmat.
În acest caz, poate va veni.
Poate?
Trebuie sã vinã. Trebuie sã mã ia.
Trebuie sã mã iubeascã. Trebuie!
Catherine, vino-þi în fire, te rog.
Nu, Morris trebuie sã mã ia. Morris mã va iubi
ca sã-i contrazicã pe toþi care nu m-au iubit.
Morris, Morris, Morris!
Morris, Morris, Morris, Morris!
Îmi pare foarte rãu. Cabinetul doctorului este închis.
Nu s-a întors din Europa de o sãptãmînã?
Da, dar e blocat la pat. Mergeþi sã-l consultaþi
pe doctorul Isaacs, pe strada Great Jones.
Mulþumesc.
Doctore. Poate nu trebuia sã vã ridicaþi din pat.
- Nu umbla cu poveºti. - Doctore, întoarceþi-vã în pat, vã rog.
Vezi-þi de treaba ta, Maria.
Da, domnule.
Catherine. Nu te-am vãzut de la întoarcrea nostrã.
Nu, tatã.
Dacã este bolnav, nu poate sã scrie.
Poate ai putea sã-i trimiþi un bilet.
- Nu. - Aº fi fericitã sã þi-l duc.
Lasã asta, mãtuºã.
Mi-ar place sã te ajut, dacã pot.
Poþi sã-l aduci înapoi din California?
Din California?
M-am dus sã-l vãd la doamna Montgomery.
A, da?
Ea mi-a povestit.
A împrumutat banii pentru cãlãtorie de la vãrul sãu Arthur
ºi a plecat.
Ar trebui sã mergi la piaþã.
Oh! Un moment, Maria.
Da, doctore?
Poate vrei sã-þi întrerupi o clipã brodatul, Catherine,
cred cã amîndouã ar trebui sã ºtiþi asta.
Sînt bolnav.
Nu este o simplã congestie. Am zgomote la plãmîni.
Voi avea nevoie de îngrijiri foarte atente.
Nu mã voi vindeca, dar doresc ca totul sã se defãºoare ca ºi cum mã voi însãnãtoºi.
Urãsc o camerã în care sã bolesc.
Poate vã veþi vindeca.
Peste cîteva zile, voi avea nevoie de un medic. Chemaþi-l pe doctorul Isaacs.
Dacã mã deranjazã zgomotele strãzii, sã închideþi obloanele.
Catherine, nu vreau s-o vãd pe mãtuºã-ta Lavinia în camera mea,
decît dacã sînt în comã.
Sã nu-mi faci prea multã mîncare. Supã, ciorbã de vitã ºi piure vor fi de ajuns.
Da, domnule.
Gãseºte o lampã micã. Schimbã fitilele ca sã nu fileze.
Doctore!
Ar fi bine sã-mi faci patul, voi urca imediat.
Da.
Merg sã te ajut, Maria.
Poþi sã rãmîi un minut, Catherine?
Presupun cã plecarea ta este iminentã.
E în curînd?
- Sãptãmîna aceasta? - Nu.
Þi-a cerut sã-mi vorbeºti despre planurile voastre?
Nu plec.
- Nu? - Vrei sã mã ierþi, tatã?
Vino aici un moment, Catherine.
Aici, luminã.
Eºti roºie toatã.
Ochii îþi par bolnavi. Ai plîns.
Ai rupt logodna.
Dacã ai fãcut-o, trebuie sã-þi spun cã te admir mult pentru asta.
ªtiu ce efort a trebuit sã faci.
- ªtii tu asta? - Cu timpul, durerea se va domoli.
Nu pot sã-þi spun ce mîndru sînt de tine.
- Eºti? - Din tot sufletul. Sînt foarte mîndru.
M-a pãrãsit.
- Poftim? - Morris m-a pãrãsit.
Tu m-ai admirat mereu, tatã?
Oh! Catherine.
Sã nu fii amabil cu mine. Asta nu þi se potriveºte.
Catherine, mã condamni pentru cã am încercat sã te apãr?
- Da. - Într-o zi, vei vedea
cã þi-am fãcut un mare serviciu.
Pot sã-þi zic acum ce mi-ai fãcut. M-ai trãdat.
Tu credeai cã orice bãrbat frumos ºi strãlucitor
s-ar plictisi cu mine la fel ca tine.
M-ai apãrat nu din dragoste, ci cu dispreþ.
Morris Townsend nu te iubea.
O ºtiu acum, datoritã þie.
E mai bine s-o afli acum decît peste douãzeci de ani.
De ce? Am trãit douãzeci de ani cu tine înainte sã aflu cã nu mã iubeai.
Morris nu m-ar fi rãnit
sau lipsit de afecþiune mai mult ca tine.
Tu nu puteai sã mã iubeºti, ar fi trebuit sã laºi pe altul sã încerce.
Acum þi s-a dezlegat limba, cel puþin.
Doar ca sã-mi spui lucruri atît de groaznice?
Da. Nu vei putea sã mã mai compari cu mama pe deasupra.
Ar fi trebuit sã-l las sã-þi distrugã viaþa?
Într-o zi, vei gãsi un bãrbat bun ºi cinstit.
Ai multe calitãþi.
ªi 30.000 de dolari pe an.
Da. Asta ar trebui sã-þi permitã sã alegi cu grijã.
Dacã trebuie sã-mi cumpãr un bãrbat, prefer sã-l cumpãr pe Morris.
Nu spune aºa ceva. ªtii cã e o canalie.
Îl iubesc. Asta te umileºte?
Promite-mi cã s-a terminat cu el.
Nu voi promite nimic.
În acest caz, trebuie sã-mi schim testamentul.
Trebuie. Trebuie s-o faci imediat.
"Eu, Austin Sloper,"
"chirurg din Washington Square nr. 16..."
Ar trebui sã-mi spui cum vrei sã-l formulez.
- Vreau sã reflectez. - Nu e de gîndit.
Vrei ca banii tãi sã fie cheltuiþi cum înþelegi tu cã e bine?
Dacã tu îi laºi moºtenire clinicii, nu vei fi dezamãgit.
Catherine, sînt bolnav.
"... Fac prin prezenta ultimul meu testament..."
Nu vreau sã-l fac.
Nu vreau sã-mi dezmoºtenesc singurul copil.
ªtiu.
Þi-ar place sã mã vezi aºezatã cu demnitate în aceastã casã frumoasã,
bogatã, respectatã ºi fãrã iubire.
Dar eu aº putea sã-þi iau banii, sã fug dupã Morris ºi sã-i cheltui pe toþi cu el.
Nu ºtiu ce vei face, Catherine.
Exact.
N-o vei ºti niciodatã, nu-i aºa?
Domniºoarã Catherine, doctorul Isaacs zice cã trebuie sã veniþi de îndatã.
Tatãl dumneavoastrã este... foarte rãu de tot.
- Vreau sã vã vãd. - ªtiu.
Este prea tîrziu, Maria.
Da, domniºoarã.
- Sînt dezolatã cã lipseºte Lavinia. - Îi voi spune.
- Oh! ªi... - Vino, mamã. Arthur aºteaptã.
Bine, vin.
- Spune-i la revedere lui tanti Catherine. - La revedere.
- ªi mulþumeºte-i. - La revedere, Andrew.
- Pofim, ia Andrew. - La revedere, dragã.
Aºeazã-te alãturi de mine. Aºa.
Dacã tu veneai în august?
Îþi va place la Newport, iar Jefferson ºi cu mine am închiriat o casã mare.
Poate.
Te-am invitat în fiecare an dupã ce a murit tatãl tãu.
Mereu zici: "Poate." Nu vii niciodatã.
Îmi place scuarul.
- La revedere. - La revedere.
- Spune: "La revedere."
- La revedere, Andrew. - La revedere, tanti.
- La revedere. - La revedere.
O! Domniºoarã Catherine, v-aþi pus una dintre rochiile de la Paris.
- Sînteþi foarte elegantã. - Mulþumesc.
Este o searã caldã. Pot sã mã plimb cu Cook în pãrculeþ?
Maria, tu eºti la fel de liberã ca mine în aceastã casã.
Cînd vrei o micã favoare, nu e nevoie sã-mi faci false complimente.
Dar chiar cred ce-am spus.
Era rochia cea mai uºoarã pe care o aveam.
Da, domniºoarã.
- Mãtuºã Penniman, te întorci devreme. - Da, draga mea.
Þi-ai vãzut prietenii din Poughkeepsie?
Nu.
Catherine, asta te va surprinde mult.
Bine. Îmi plac surprizele.
Ei bine atunci,
l-am vãzut pe Morris Townsend.
Ne-am întîlnit din întîmplare. Nu s-a întors decît de o sãptãmînã.
O! Catherine, este atît de frumos.
ªi a pus atîtea întrebãri despre tine.
A ºtiut cã nu te-ai mãritat. Pãrea sã-l interesezi.
Se teme cã nu l-ai înþeles niciodatã, cã l-ai judecat greºit.
Cum poþi sã-mi spui asta?
Erai în aceastã încãpere în noaptea în care m-a pãrãsit.
Dacã tu îl ascultai?
Dacã încercai sã te pui în locul lui?
Intenþiile lui erau nobile. Într-adevãr.
S-ar pãrea cã i-ai vorbit.
Încã te-a mai fermecat ºi vorbeºti ca o idioatã.
Nu-mi pasã ce crezi despre mine.
Sînt convinsã cã vei fi mai fericitã dupã ce-l vei vedea.
Nu-þi rãci gura degeaba, mãtuºã Penniman. Nu-l voi vedea.
Mãtuºã Penniman, cum ai îndrãznit?
M-a însoþit acasã. M-a implorat sã-þi vorbesc.
Nu vreau altceva decît fericirea ta.
Du-te la intrare ºi spunei domnului Townsend cã nu sînt aici.
- Te rog, Catherine... - Nu sînt aici.
Ea nu e acasã, Morris.
Oh!
Îmi pare foarte rãu.
- I-aþi transmis mesajul meu? - Da, dar ea nu este aici.
Înþeleg.
E mult timp de cînd n-am mai venit pe aici.
ªtiu.
Ei bine, sînt dezolat.
- Noapte bunã, doamnã Penniman. - La revedere, Morris.
Intrã, Morris.
Bunã seara, Morris.
Bunã seara, Catherine.
Te-am jignit venind?
N-ar fi trebuit sã vii.
Trebuia. Trebuia sã te vãd, Catherine.
- N-am putea sã ne aºezãm? - Mai bine nu.
Nu se poate sã fim prieteni din nou?
Nu sîntem duºmani.
Nu ºtii cît sînt de fericit sã te aud spunînd asta.
Niciodatã n-am încetat sã mã gîndesc la tine.
Morris, dacã nu eºti cinstit cu mine,
nu mai avem nimic sã ne spunem.
Dar este adevãrat. Din seara plecãrii,
dorinþa vieþii mele este sã te fac sã-mi înþelegi motivele.
Am avut ani întregi sã mã gîndesc la ele, Morris, iar eu le înþeleg.
Atunci nu mai avem nimic sã ne spunem. Îþi doresc o noapte bunã.
Dar am venit din California ca sã te vãd, ca sã-þi explic.
Este tîrziu pentru explicaþii.
Nu, Catherine. Aº fi venit mult mai devreme,
dar a trebuit sã cer de pomanã ºi sã împrumut bani pentru cãlãtorie.
A fost foarte greu pentru mine sã revin aici.
Între New-Orleans ºi Charleston, am muncit la servit, ca marinar.
Acum cã sînt aici, dã-mi posibilitatea sã mã justific.
Trebuie sã mã asculþi.
Trebuie.
În numele a ceea ce am fost unul pentru altul.
Ce vrei sã explici?
Mai multe lucruri, Catherine.
N-am putea sã ne aºezãm acum?
În acea noapte am plecat pentru cã te iubeam.
ªtiu cum a pãrut. A pãrut cã am fãcut ceva îngrozitor.
Dar ºtiam cã dacã reveneam în noaptea aceea, þi-aº fi fãcut rãu.
Niciun bãrbat care iubeºte cu adevãrat o femeie
nu i-ar permite sã renunþe la moºtenire pentru el.
Aºa e doar în romane.
Tatãl meu nu m-a dezmoºtenit, Morris.
A ameninþat s-o facã pentru a te încerca.
Nu puteam sã fiu sigur de asta în noaptea plecãrii mele.
Nu, într-adevãr.
Încearcã sã mã înþelegi.
Încearcã sã vezi realitatea ºi nu aparenþa lucrurilor.
A trebuit sã fac o alegere. Am ales bunã-starea ta mai curînd decît pe a mea.
- Poþi sã înþelegi asta? - Voi încerca.
Sã ºtii cã nu m-am schimbat.
ªi cred cã tu, cã tu nu vei fi niciodatã indiferentã faþã de mine.
Da, Morris, este adevãrat.
Vrei sã mã ierþi cã te-am fãcut sã suferi?
Te-am iertat de mult timp.
Catherine, draga mea.
Pur ºi simplu noi am aºteptat, iar acum... Sîntem liberi.
Nu mai e niciun obstacol între noi.
Vrei sã zici cã mã iubeºti?
- N-am îndrãznit s-o spun. - De ce?
Nu eram sigur cã m-ai crede.
Te-am crezut deja, nu-i aºa?
Atunci, sã încercãm sã fim fericiþi tot restul vieþii noastre.
Cum?
Reluînd lucrurile de unde le-am lãsat.
Cãsãtorindu-ne, Catherine.
Þi-ar place asta, Morris?
Ai face din mine bãrbatul cel mai mîndru ºi mai fericit din lume.
Voi încerca sã fiu un soþ bun. Am îmbãtrînit. Acum sînt mai înþelept.
ªtiu cã mã iubeºti. Am nevoie de asta mai mult decît de orice.
Cînd þi-ar plãcea sã te cãsãtoreºti cu mine?
O, Catherine!
Atunci, accepþi.
Sã ne cãsãtorim foarte repede. Luna viitoare.
Nu eºti la fel de impetuos ca mai demult.
Impetuos?
Aº putea sã te iau de soþie astã-searã dacã s-ar putea.
Vino cu mine. Se poate sã gãsim o trãsurã în piaþetã.
Crezi cã reverendul Lispinard mai aºteaptã ºi acum?
Am putea sã-i spunem cã am fost reþinuþi.
Oh, Morris!
Mi-am închipuit atît de des acel han de pe marginea rîului.
Scumpa mea.
Ar trebui sã avem aceeaºi lunã de miere?
Trebuie sã-mi laºi timp sã-mi fac bagajele.
Da, desigur.
Lucrurile mele sînt la sora mea. Eu... Le vom lua în drum.
De ce nu te duci sã le iei acum ºi sã te întorci la mine?
De acord.
Pot sã ajung la Murray's Hill într-o orã. ªi sã sosesc aici la ora zece.
Nu uita butonii pe care þi i-am cumpãrat de la Paris?
Butonii?
Aºteaptã. O sã-i caut.
Sînt acasã la mine. Cu adevãrat acasã la mine.
Poftim, Morris?
- Este magnificã. - Da.
- Este superbã. - Da.
- Acum are atît de multã demnitate. - Spune-mi.
- Ne vom cãsãtori în seara asta. - În seara asta? Oh, Catherine!
Mica mea dragã.
Iatã-i, Morris. E cadoul tãu de nuntã.
Mulþumesc, draga mea.
O! Catherine, astea sînt rubine.
- Priviþi, doamnã Penniman. - I-am vãzut. Strãlucesc.
- Îþi vin bine, Morris. - Da, este adevãrat.
Niciodatã n-am avut ceva atît de frumos.
Catherine, nu vei regreta nimic.
La ora nouã, deci.
Catherine, l-ai regãsit.
ªtiam cã se va aranja aºa. Tu nu erai atît de sigurã.
Dar eu cred într-o astfel de dragoste.
Sper cã voi rãmîne mereu romanticã.
ªi sã ºtii, tu eºti mult mai romanticã decît crezi.
Morris a simþit asta.
Nu te ocupa cu asta. Îl voi face eu.
Din fericire ai pãstrat frumoasa ta lenjerie de la Paris.
Vreau s-o pun în bagaje. O voi presãra cu levãnþicã proaspãtã.
Catherine, þi-ar place sã vin cu tine?
Vino, trebuie sã-þi faci bagajele.
Catherine, n-ai timp sã faci asta.
- A rãmas puþin de fãcut. - Dar vei putea s-o termini mai tîrziu.
Trebuie s-o termin acum,
cãci va fi ultima.
Adevãrat?
S-a întors cu aceleaºi minciuni,
aceleaºi fraze idioate.
Ce spui tu?
A devenit mai lacom cu trecerea anilor.
Înainte, nu-mi voia decît banii.
Acum, îmi vrea dragostea.
A bãtut la uºa greºitã, ºi a venit de douã ori.
Voi face în aºa fel încît sã nu mai revinã a treia oarã.
ªtii ce faci?
Da.
Sãrmane Morris.
Poþi sã fii atît de crudã?
Da, pot sã fiu foarte crudã.
Am învãþat cu mari maeºtri.
E aici.
Aºteaptã.
- Mã ocup eu de asta. E pentru mine. - Da, domniºoarã.
Încuie uºa, Maria.
S-o încui?
Încuie uºa, Maria.
Da, domniºoarã.
Noapte bunã, Maria.
Noapte bunã, domniºoarã.